"När kunskap erövrade rädsla"
Vi föddes in i ett mysterium,
en som har förföljt oss
sedan minst lika länge som vi har varit människor.
Vi vaknade i denna lilla värld
under en filt av stjärnor,
som en övergiven bebis kvar på en tröskel
utan en not att förklara
var vi kom ifrån, vilka vi är,
hur vårt universum kom till.
Och utan aning om hur det ska sluta vår kosmiska isolering.
Vi har varit tvungna att ta reda på allt för oss själva.
Det bästa vi hade för oss
var vår intelligens,
speciellt vår gåva för mönsterigenkänning,
skärpt över eoner av evolutionen.
De som var bra på upptäcka byten och rovdjur,
berättar giftiga växter från de närande,
de hade en bättre chans att leva och fortplanta sig.
De överlevde och förde dessa gener vidare
för mönsterigenkänning
med sina uppenbara fördelar.
Kulturer över hela planeten
såg upp på samma stjärnor
och hittade olika bilder där.
Vi använde denna present till känna igen mönster i naturen
för att läsa kalendern i skyn.
Meddelanden som skrivits i stjärnorna
berättade för våra förfäder och mammor
när man ska campa och när man ska gå vidare.
När de migrerande besättningarna
och när det regnar och kylan skulle komma.
Och när de skulle upphöra för en tid.
När de observerade direktanslutningen
mellan rörelserna av stjärnorna
och säsongscyklerna av livet på jorden,
slutade de, naturligtvis,
det som händer där uppe
måste riktas hos oss här nere.
Det är vettigt, eller hur?
Om himlen var en kalender
och någon har fastnat en post-it-lapp ovanpå den,
vad kan det annars vara men ett meddelande?
Och så, när den himmelska ordningen plötsligt kränktes
genom uppenbarelsen av en komet på himlen...
de tog det personligt.
Kan vi verkligen skylla på dem?
Då hade de ingen annan logisk förklaring
för vad som hände.
Detta var långt innan
någon hade ännu inte föreställt sig jorden
som en snurrande planet med en lutande axel,
kretsar runt solen.
Varje forntida mänsklig kultur gjorde samma misstag,
en komet måste vara ett budskap,
skickad av gudarna... eller en speciell gud.
Och nästan undantagslöst, slutade våra förfäder
nyheterna var inte bra.
Det spelade ingen roll om du var det en forntida aztek,
anglosaxiska, babyloniska, hinduiska.
Kometer var undergångssignaler.
Den enda skillnaden mellan dem
var den exakta naturen av den kommande katastrofen.
"Dis-aster", som i Grekiska ord för "dålig stjärna."
Till Masaierna i Östafrika,
en komet betydde svält.
Till Zulu i söder,
det betydde krig.
Till Eghap-folket i väster,
det betydde sjukdom.
Till Djaga of Zaire,
specifikt "smittkoppor."
Till sina grannar, Luba,
en komet som förutsagts en ledares död.
Den gamla kineserna var anmärkningsvärt systematiska.
Börjar ungefär 1400 f.Kr.,
de började spela in och katalogisering
kometernas uppenbarelser.
En tresvansad komet
betydde katastrof för staten.
En fyrsvansad komet
betydde en epidemi skulle komma.
Den mänskliga talangen för mönsterigenkänning
är ett tvåeggat svärd.
Vi är särskilt bra på att hitta mönster,
även när de finns inte riktigt där--
något känt som "falsk mönsterigenkänning."
Vi hungrar efter betydelse,
för tecken på att vår personliga existens
är av speciell betydelse till universum.
För det ändamålet är vi alla för ivriga
att lura oss själva och andra,
att urskilja en helig bild i en grillad ostmacka
eller hitta en gudomlig varning i en komet.
Idag vet vi exakt var kometer kommer ifrån
och vad de är gjorda av.
Vår fantasis skepp,
drivs av lika delar av vetenskap och förundran,
kan ta oss överallt i rum och tid.
Den kan resa snabbare än ljuset
och gör dessa saker synliga
som inte kan ses.
Det bär oss till ett mystiskt rike
det ligger ett ljusår från solen.
Vad är denna svärm av världar?
Var det organiserat av främmande varelser?
Nej.
Bara gravitation.
Det här är snön från förr,
drivande berg av is och sten,
de bevarade lämningarna av solsystemets födelse.
Det kallas Oorts moln,
efter Jan Oort, den holländska astronomen
som förutsade dess existens
redan 1950.
Han försökte lösa en paradox.
Det finns så många sätt för att kometer ska dö.
För de går över planeternas banor,
kometer ofta kolliderar med dem.
Kometer är till stor del gjorda av is,
så varje gång de komma nära solen,
de förlorar en del av sig själva genom avdunstning.
Och efter flera tusen resor,
allt deras is är borta,
och vad som finns kvar av kometen är nu en asteroid.
Kometer kan vara gravitationsmässigt kastas ut från solsystemet
och förvisad ut i rymden.
Och ändå, på något sätt,
kometerna fortsätter att komma.
Oort och andra astronomer undrade,
"Var gör alla kommer kometerna ifrån?"
Oort beräknade kursen där nya kometer dyker upp
och avslutade att det måste finnas
en stor, sfärisk svärm av dem,
några ljusår över,
omger solen.
Oorts logik håller fortfarande,
även efter alla upptäckter vi har gjort om kometer
och solsystemet i de många decennierna sedan.
Och ändå, Oorts moln är en syn
som ingen någonsin har sett.
Det kunde vi inte heller.
Det är mörkt här ute.
Och varje komet är ungefär lika långt från sin närmaste granne
som jorden är från Saturnus.
Men vetenskapen ger oss våra egna speciella krafter.
Det gav Jan Oort
profetians gåva.
Oort var också den första att uppskatta korrekt
avståndet mellan solen
och mitten av vår galax.
Det är en stor sak--
ta reda på var vi är i Vintergatan.
Vår stjärna handlar om
30 000 ljusår från centrum.
Oort var också
den första killen att använda ett radioteleskop
att kartlägga galaxens spiralstruktur.
Och han upptäckte det mitten av vår galax
var en plats för titaniska explosioner,
den första indikationen
att det kan ha funnits
ett supermassivt svart hål lurar där.
Gör det faktum att de flesta av oss vet
namnen på massmördare,
men aldrig hört talas om Jan Oort,
säga något om oss?
Oorts moln är så enormt
att den tar en av sina kometer ungefär en miljon år
för att genomföra en enda resa runt solen.
Här ute, längst ut av solsystemet,
även ett litet ryck från gravitationen av en passerande stjärna
kan befria några av dessa kometer
från deras gravitation träldom till solen.
Vissa kometer kastas ut ur solsystemet
att vandra i det interstellära rymden.
Men för andra, det finns ett annat öde.
Den här störtar mot solen,
får fart in ett obrutet fritt fall
som varar hundratals tusentals år.
När Neptunus gravitation ger det ytterligare ett ryck,
det finns en liten ändra kurs.
mäktiga Jupiter, den mest massiva
objekt i vårt solsystem--
annat än solen-- lockar kometen
med dess kraftfulla dragningskraft,
böjer sin väg.
När vår komet når det inre solsystemet...
värme från solen bakar den.
En vacker förvandlingen börjar.
Det karga, sotiga isberget
har nu en glödande gloria...
och en svans.
Dessa lager berättar historien
av hur kometen skapades,
för ungefär fyra miljarder år sedan.
Under de 40 000 generationerna av mänskligheten,
det måste ha funnits ungefär 100 000 uppenbarelser
av en ljus komet.
Under hela den tiden,
det bästa vi kunde göra var titta upp i hjälplös förundran,
jordens fångar med ingenstans att vända sig
för en förklaring bortom vår skuld och våra rädslor.
Men så började en vänskap mellan två män som ledde
till en permanent revolution i mänskligt tänkande.
Isaac Newton och Edmond Halley kunde inte veta det,
men deras samarbete skulle göra det i slutändan befria oss
från vår långa fångenskap på denna lilla värld.
Kometen 1664
skickade rysningar av rädsla i hela Europa,
och terrorn verkade berättigad när pesten
och den stora branden i London följde strax efter.
Där, med långt blodigt hår,
en flammande stjärna hotar världen
med hungersnöd, pest och krig.
För prinsar betyder det död...
till riken, många korsningar...
till alla gods, oundvikliga förluster...
till herdar, ruttna,
till plogmän, olyckliga årstider,
för sjömän ger det stormar,
till städer, civilförräderi.
Men för ett barn,
kometen var inte det minsta skrämmande.
För honom, det var något som undrade.
Som alla vi, Edmond Halley föddes nyfiken.
Helvetes klockor!
Han hade turen att ha en pappa som uppmuntrade
och närde hans nyfikenhet,
köpa honom den bästa vetenskapliga instrument
och till och med finansiera hans expedition
för att göra den första exakta stjärnan karta över södra halvklotet.
Halley hoppade av Oxford när han var 20,
och seglade till St. Helena,
en ö nedanför ekvatorn, utanför Afrikas västkust.
Helvetets klockor.
Problemet var, ingen berättade för Halley
att vädret på St. Helena
var allmänt usel; det tog honom 12 frustrerande månader
för att observera tillräckligt med södra stjärnor för att göra en komplett karta.
Forntida gudar och hjältar Grekland anslöt sig nu
av de mytiska figurerna av en ny värld och tidsålder,
en tukan, en kompass, en paradisfågel.
När Halley kom hem med den andra halvan av himlen,
hans karta skapade en sensation.
Nu köpmän och upptäcktsresande kunde navigera efter stjärnorna
synlig var som helst på jorden.
Just då, World Society of London
var världens clearinghus av vetenskaplig upptäckt.
Dess motto, "Nullius in verba,"
sammanfattar hjärtat av den vetenskapliga metoden.
Det är latin för "se efter själv."
Med andra ord, "frågemyndighet."
Halleys stjärnkartor fångade uppmärksamheten
av Sällskapets Kurator av experiment.
Jag skulle visa honom för dig om jag kunde,
men inget porträtt av Robert Hooke finns från hans tid,
endast de verbala beskrivningarna av hans samtida.
De ringde honom "lean, böjd, ful."
Han var möjligen den mest uppfinningsrik person som någonsin levt.
Och trots hans utseende,
han var den mest eftertraktade festgäst i hela London.
Varför?
Hookes omättliga nyfikenhet omfattade absolut allt.
Hooke upptäckt lite kosmos,
och vi kallar det fortfarande namnet han gav den, cellen.
Hooke upptäckt cellen genom att titta
vid en bit kork med en av hans egna uppfinningar,
det sammansatta mikroskopet.
Han förutsåg aspekter av Darwins evolutionsteori
med nästan 200 år.
Hooke förbättrades också teleskopet.
Teckningarna han gjorde av astronomiska kroppar han observerade
intyga till hans kusliga precision.
Efter att den stora branden förstördes centrala London 1666,
Hooke samarbetade med arkitekten Christopher Wren
att omdesigna och bygga om staden.
Hooke var den främsta experimentalist i sin ålder.
Använder spiralfjädrar,
han härledde "elasticitetens lag,"
känd idag som Hookes lag.
Han fulländade luftpumpen,
teknologins höjdpunkt i sin tid,
och använde den för att experimentera om andning och ljud.
Och han experimenterade med cannabis.
Han rapporterade till ett möte av Royal Society
att en sjökaptensvän av hans
"hade så ofta experimenterat med den,
att det inte finns någon anledning till rädsla,
även om det möjligen kan finnas av skratt."
Men kaffe var drogen val för England
på 1600-talet.
Kaféer växte upp över hela London.
Det var hit folk kom för att få nyheter,
att starta nya satsningar, och att debattera idéer.
Kaffehuset var en oas av jämlikhet
i ett klassbesatt samhälle.
Här, en stackars man behöver inte ge upp sin plats
till en rik man, inte heller underkasta sig hans åsikt.
Det var ett slags laboratorium av demokratin.
I denna mycket koffeinhaltiga atmosfär,
Halley och Hooke träffade Christopher Wren för att diskutera ett djupt mysterium.
Varför rör sig planeterna som de gör?
Astronomen Johannes Kepler hade visat,
ungefär 80 år sedan,
att banorna för planeter runt solen
var inte perfekta cirklar, men faktiskt ellipser,
och det ju närmare en planet var till solen,
ju snabbare gick det.
Varför?
Kan någon osynlig kraft från solen vara ansvarig
för denna förändring i rörelse?
Om så är fallet, hur fungerade det?
Kan det finnas en enkel matematisk lag för att beskriva det?
Kanske något som Hookes lag av elasticitet?
Kanske.
Men försök som han kan,
Christopher Wren kunde inte ta reda på det.
Helvete om jag inte har provat.
Det är bortom mig.
Jag satsar på en bok värd 40 shilling
till mannen som kan lösa det!
Den boken är min, mr Wren.
Jag har redan gjort uträkningen.
Halley blev glad.
Visa oss, Mr Hooke.
Men månader gick, och Hooke misslyckades med att leverera.
Han kunde inte räkna ut.
Ingen av dem kunde.
Äntligen fick Halley nog av Hookes ursäkter.
Halley visste att det måste finnas någon, någonstans,
upp till utmaningen.
Hur är det med den matematikern i Cambridge?
Smart kille.
Han hade löst centrala frågor om ljusets natur
år innan, när han fortfarande bara var 22.
Och han uppfann det reflekterande teleskopet.
Konstig fågel.
Tappade utom synhåll ett tag sedan;
lite gräl om Hooke och hans upptäckt om ljus.
Gick helt i bitar över det
och har gömt sig i Cambridge sedan dess.
Halley undrade om detta är konstigt, och av allt att döma,
oerhört svår människa, kan lyckas
där Hooke och andra hade misslyckats.
Vad han inte kunde veta,
vad ingen kunde föreställ dig då,
var de otaliga sätten
världen skulle vara för evigt ändrats av detta möte
en augustidag 1684.
Isaac Newton föddes i England
på juldagen 1642.
Innan han ens öppnade sina ögon, hans far var redan död.
Hans mamma lämnade honom när han bara var tre
och kom inte tillbaka tills han var 11.
När hon gjorde det var det det med en ny familj och man,
en styvfar som Isaac Newton föraktade.
Newtons tillflyktsort från hans eländiga familjeliv
var hans passion att förstå hur saker och ting fungerade,
särskilt naturen själv.
1661, den begåvade unga Isaac gick in på Trinity College
vid Cambridge University
där han var en konsekvent usel student,
en utan vänner eller en kärleksfull familj
för att ge någon värme eller uppmuntran.
Newton höll sig mest för sig själv, beslagtagen i sitt rum,
studerar antik grekiska filosofer,
geometri och språk,
och funderar över djupa frågor
om materiens natur, rum, tid och rörelse.
Denna blivande vetenskapsman var också en passionerad mystiker.
Newton trodde att en hemlig kunskap
kallas alkemi, bara känd för en liten grupp
av forntida filosofer, väntade på att bli återupptäckt.
Han hoppades lära sig hur att byta vanliga metaller
till silver och guld,
och kanske till och med laga mat livets elixir,
nyckeln till odödlighet.
Han var också besatt
med att hitta dolda meddelanden med Bibelns ord.
Han kammade igenom översättningar på flera olika språk,
hoppas på att dechiffrera kodad instruktioner från Gud.
Han gjorde komplicerade beräkningar i ett försök
för att upptäcka datumet av den andra ankomsten.
Hans livslånga forskning i alkemi
och biblisk kronologi aldrig lett någonstans.
När Halley hittade Newton den ödesdigra dagen,
han levde som en virtuell enstöring.
Newton hade gömt sig 13 år tidigare,
efter att Robert Hooke hade offentligt anklagade Newton för att ha stulit
hans banbrytande arbete på ljus och färg.
Faktum är att det var Isaac Newton
vem som löste mysteriet av ljusets spektrum,
inte Robert Hooke.
Det här såret var smärtsamt och djupa,
och Newton bestämde sig för att aldrig utsätta sig själv för den sorten
av offentlig förnedring någonsin igen.
Sir, jag antar att du inte minns
vårt möte för några år sedan?
Ja, herr Halley.
Förlåt att jag stör dig.
Strunt i formaliteterna, komma till din poäng.
Jag har pratat med vår vänner, Mr Wren och Mr Hooke.
Den där rackaren Hookes ingen vän till mig.
Ja, jag förstår, sir.
Men grejen är vi har diskuterat
den förbryllande frågan av planetrörelse.
Det är vi alla överens om någon attraktionskraft
från solen styr planeternas rörelser.
Vi misstänker att det måste finnas en matematisk lag
att beskriva hur denna kraft
förändras med avståndet.
Och att känna till din skicklighet...
Jaja, gravitationens attraktion
försvagas med kvadraten av avståndet.
Det är därför planeterna röra sig i ellipser.
Men, sir, hur kan du veta detta?
Varför, jag har räknat ut det för ungefär fem år sedan.
Jag ber dig, visa det för mig.
Kalkylen är här...
någonstans.
Nåväl, oavsett.
Jag ska göra om det och vara säker
för att skicka den till dig.
Det här är fantastiskt!
Varför har vi inte det hört talas om det tidigare?
Newton mindes alltför väl
vad Hooke hade gjort mot honom
förra gången han lade fram en idé.
Precis när Halley kan ha börjat undra
om Newton bluffade som Hooke hade gjort tidigare,
en budbärare kom med ett kuvert från Newton.
Här är öppningssidorna av modern vetenskap
med dess allomfattande syn på naturen...
universella lagar av rörelse, gravitation...
inte bara för jorden,
men för kosmos.
Halley sprang tillbaka till Cambridge.
Mr. Newton, jag ber dig att arbeta med allt detta
till en bok Så snart som möjligt.
Jag kan försäkra er att kungl Samhället kommer att publicera det.
Men det fanns ett litet problem.
Vi är överens
som Mr. Newton har producerat ett mästerverk.
Jag är dock rädd Royal Society har...
tja, tyvärr försäljning för fiskens historia...
har inte levt upp till våra finansiella förväntningar.
Det är en imponerande bok.
Extremt omfattande.
Verkligen.
Den är fylld med påkostade illustrationer av...
ja, fisk.
Den nedslående försäljningen ledde till ett större problem.
Royal Society blåste ganska mycket
sin totala årliga budget om fiskens historia.
Det var de faktiskt så fastspänd för kontanter,
de fick betala stackars Halleys lön
med kopior av deras sämst sålda bok.
Utan pengar att skriva ut Newtons Principia,
den vetenskapliga revolutionen hängde i balans.
Utan Halleys heroiska ansträngningar,
den tillbakadragna Newtons mästerverk
kanske aldrig har sett dagens ljus.
Men det var Halley en man på uppdrag,
helt fast besluten att ta med Newtons geni för världen.
Den där förvetenskapliga världen,
världen styrd av rädsla,
var redo vid kanten av en revolution.
Allt hängde på om Edmond Halley
kan få ut Newtons bok till den vidare världen.
Halley löste inte bara för att redigera Newtons bok,
men att publicera den på egen bekostnad.
Newton klar de två första volymerna,
lägger det matematiska ram
för rörelsens fysik.
Tredje volymen skulle lösa sig en gång för alla
vem vann kafésatsningen.
Newton tillämpas hans principer att förklara
alla kända rörelser av jorden,
Månen och planeterna.
Tyvärr, det var detta problem.
Nu tog även Halley på sig rollen
av Newtons psykoterapeut.
Isaac, jag är rädd som Mr Hooke kräver
ett erkännande i förordet av din tredje volym.
Men det har jag gjort.
Tacka honom, Mr Wren och du själv
för att jag fick mig att tänka om om astronomiska frågor.
Mr Hooke har åkt om Londons ordspråk
som du fick gravitationslagen från honom.
Varför, den där tvivelaktiga lilla...
Aldrig!
Jag skulle tidigare bränn den tredje volymen
än att förstöra det med en sådan lögn.
Åt helvete med Hooke.
Han kommer att glömmas bort för länge sedan
när dina idéer firas fortfarande.
Fler exemplar av den där hemska boken?
Var ska vi lägga dem alla?
Vi pratade om detta, Mary, kära.
Det här är min lön från Sällskapet.
De har inget annat att betala mig med.
Om bara Mr Hooke och Mr. Newton
var mer som dig.
Halley och Wren bestämde sig för att konfrontera Hooke
om hans falska påståenden.
Den lagen är min, jag säger er!
Jag bevisade det först.
Hämta sedan ditt bevis här genast.
Låt oss se det.
Visst har vi väntat på den tillräckligt länge.
Du måste helt enkelt ta mitt ord för det.
Tomma anspråk kan övertyga någon annanstans,
men inte här.
Håll käften eller håll käften, mr Hooke.
Sprängde Newton. Jag får honom att betala.
Om det inte var för Edmond Halley,
Newtons fantastiska bok skulle ha gjort det aldrig blivit tänkt,
varken skriven eller tryckt.
Okej. Än sen då?
Vilken skillnad gör som gör oss?
Vad är grejen?
När Isaac Newton föddes I det här huset
år 1642, världen var väldigt annorlunda.
Alla tittade vid perfektion
av urverkets rörelser av planeterna på himlen
och kunde bara förstå det som arbetet
av en mästerklocktillverkare.
Hur ska man annars förklara det?
Det fanns bara ett sätt något sådant kan komma till stånd
i deras fantasi;
bara ett svar för dem--
Gud.
Av andra skäl vår uppfattning,
Gud har precis skapat solsystemet på det sättet.
Men den här förklaringen är stängning av en dörr.
Det leder inte till andra frågor.
Newton kom med,
en gudälskande man som också är ett geni.
Han kunde skriva naturlagarna
i perfekt matematiska meningar--
formler som gällde universellt
till äpplen, månar, planeter
och så mycket mer.
Med en fot stilla på medeltiden,
Isaac Newton föreställde sig hela solsystemet.
Newtons gravitationslagar och rörelse
avslöjade hur solen höll avlägsna världar fångna.
Hans lagar svepte bort behovet
för en mästarklockare
för att förklara precisionen och skönheten i solsystemet.
Gravity är klocktillverkaren.
Materien lydde buden vi kunde upptäcka,
lagar som Bibeln inte hade nämnt.
Newtons svar på varför solsystemet är som det är
öppnade vägen till det oändliga antal frågor.
Principia hände också att inkludera
uppfinningen av kalkyl,
och den första sund teoretisk grund
för ett slut på vårt fängelse på jorden--
rymdfärder.
Newton föreställde sig avlossningen av en kanonkula...
med allt större explosiv dragkraft.
Han resonerade det med tillräcklig hastighet,
tyngdkraftens gränser kan gå sönder,
och kanonkulan kunde fly
för att kretsa runt jorden.
Detta förändrade allt.
Newtons Principia Mathematica befria oss på annat sätt.
Genom att hitta naturlagarna
som styr kommande och kometer,
han frikopplade rörelserna av himlen
från deras gamla kopplingar till vår rädsla.
Om Halley inte hade stått bredvid Newton i alla dessa år,
kanske världen skulle komma ihåg honom för sina egna prestationer och upptäckter.
Men det enda som kommer att tänka på för de flesta
är kometen, ironin är att upptäcka en komet
är faktiskt en av de några saker som Halley aldrig gjorde.
Berg av is till styrbord!
- Kom om! - Ja, ja, kapten Halley!
Efter publiceringen av Principia
Halley kommenderades av hans kung att leda tre havsresor,
vetenskapliga expeditioner att lösa navigeringsproblem för den brittiska flottan.
Halley använde denna möjlighet att göra den första kartan över jordens magnetfält
Och han var också en affärsman.
Halley fulländade dykklockan...
...och använde sin uppfinning för att starta
en blomstrande reklamfilm räddningsoperation.
Mmm, ah, Dr Halley är borta och gjorde det den här gången.
Jag tror att han har varit nere där minst tre timmar.
Inte en till riskera andras liv,
Halley personligen testad hans egen uppfinning.
Jag klarar det exakt fyra timmar sedan vår härkomst.
Inte alls illa för tio famnar.
Han uppfann väderkartan.
Och symbolerna han skapade för att indikera rådande vindar
används fortfarande idag.
Halley lade grunden
för vetenskapen av befolkningsstatistiken.
Hur?
Han jämförde förlossningen, äktenskap, död,
och befolkningstätheter av London och Paris.
Han var faktiskt tvungen att ta fart
hela omkretsen av Paris, till fots,
att lära sig dess verkliga dimensioner.
Han kom fram till slutsatsen
att sedan ungefär hälften av alla vuxna misslyckas
att reproducera barn,
som själva överlever att reproducera,
varje gift par måste ha fyra barn
för att bibehålla befolkningen.
Och det var Edmond Halley som gav oss
den faktiska skalan av solsystemet.
Han kom på ett smart sätt för att hitta avståndet
från jorden till solen.
Det handlade om exakt mätning tiden det tog
för planeten Venus att korsa solens skiva.
27 år efter Halleys död,
Kapten James Cook gjorde hans första resa till Tahiti
för det uttryckliga syftet av att testa Halleys metod
under en transit av Venus över solen.
Använda ett speciellt filter för att skydda sin vision
från att förstöras genom att titta direkt på solen,
Cook och hans män klarade det möjligt för oss att veta
att solen är 93 miljoner miles från jorden.
Och Halley var den första att inse
att de så kallade "fasta" stjärnorna var inte fixade alls.
Hur gjorde han det?
Han porlade över de observationer som gjorts
av de antika grekiska astronomerna av de ljusaste stjärnorna.
Och han jämförde deras observationer med de
han själv gjorde av detsamma stjärnor 1 800 år senare.
Varför hade ingen märkt det detta förut?
Halley kom på att det skulle göra det bara bli uppenbart
om du väntat tillräckligt länge mellan observationerna.
Det är svårt att uppfatta sakers rörelser
som är långt borta.
Och stjärnorna är så långt borta,
som du skulle behöva att spåra dem i många århundraden
innan du kunde upptäcka att de överhuvudtaget flyttade.
Halley upptäckte den första ledtråd till en magnifik verklighet,
alla stjärnorna är i rörelse, strömmar förbi varandra,
stiger och faller som merry-go-round hästar
i deras Newtonska dans runt mitten av vår galax.
Och, åh, ja, det var det sak om kometen.
Vad var de konstiga och vackra himmelska besökare
som dök upp utan förvarning då och då?
Halley försökte lösa detta mysterium som en detektiv skulle,
genom att samla alla trovärdiga ögonvittnes vittnesmål.
Den tidigaste exakta observationer av en komet
som Halley kunde hitta tillverkades i Konstantinopel
av Nikephoros Gregoras, en bysantinsk astronom och munk
i juni 1337.
Halley jagade varje astronomisk observation
av en komet som registrerats i Europa mellan 1472 och 1698.
Och kom ihåg, det fanns inget sådant
som sökmotor eller en dator.
Allt som Halley hade var hans böcker och hans sinne.
Nu kommer det svåra,
Halley var tvungen att ta observationer gjorda för varje komet
och hitta formen på dess faktiska vägen genom rymden.
Ingen annan än Newton hade ännu försökt
att tillämpa sin nya uppsättning lagar till en astronomisk fråga.
I en mödosam tour de force av matematisk briljans,
Halley upptäckte att kometer var bundna till solen
i långa elliptiska banor.
Och han var den första att veta att kometerna som sågs 1531,
1607 och 1682...
var en och samma--
en enda komet som återvände vart 76:e år.
I ett fantastiskt exempel av sann mönsterigenkänning,
förutsade han det skulle ses igen
mer än 50 år i framtiden.
I årtusenden hade kometer funnits rekvisita för mystiker,
vem ansåg dem vara bara omen om mänskliga händelser.
Halley krossade deras monopol,
slå dem i deras eget spel,
ett spel som ingen vetenskapsman har spelat förut...
profetia.
Och han säkrade inte sin insats.
Som Babe Ruth förutspådde
där hans nästa hemkörning skulle landa på läktaren,
sa Halley rakt ut att kometen skulle återvända
i slutet av 1758, fr.o.m en viss del av himlen,
följa en specifik väg.
Det finns knappast en profetia försökt av mystikerna
som någonsin ens strävar för jämförbar precision.
Det är Halleys komet.
Här ute vid kanten av solsystemet,
det ser inte ut som mycket.
Bara en stor isbit och rocka i rymden.
Det är för att bortom Neptunus omloppsbana,
nästan fem miljarder kilometer från solen,
kometer lever väldigt tysta liv.
När den når bortre änden av dess bana,
det kommer att sakta ner tills solen låter den inte gå längre.
Då börjar det sitt långa fall tillbaka till det inre solsystemet.
Halleys komet är i fritt fall runt solen.
Allt i vårt solsystem-- jorden, månen,
de andra planeterna, kometer, asteroider,
alla faller runt solen.
Tyngdkraften drar planeterna mot solen,
men på grund av deras omloppsrörelsemängd,
de fortsätter att röra sig runt solen, aldrig falla in i det.
Robert Hooke hade dött år innan,
ha förstört hans hälsa med några dåliga vanor...
dagliga doser av malört, opium, kvicksilver.
Några månader senare var Newton valt att ersätta honom
som president av Royal Society.
Det sägs att ett porträtt av Hooke
hängde en gång på dessa väggar.
Halley levde på att prestera många fler häpnadsväckande bedrifter.
Han fungerade direkt till sin död vid 85 års ålder.
Hans sista handling var att ringa för ett glas vin.
Han slog ner den med nöje...
och andades sitt sista andetag.
Vissa tror att det var det en kväll som denna
att Isaac Newton äntligen tog sin hämnd
mot Robert Hooke.
Men Halleys profetia glömdes inte.
50 år senare,
som tidpunkten för det förutspådda återkomsten närmade sig,
världens astronomer tävlade
att vara den första för att få syn på sin komet.
De blev inte besvikna.
Det har välkomnats tillbaka vart 76:e år sedan.
När Halleys komet återvänder till vår himmel,
solljus värmer upp isen på dess yta,
återigen släpper lös
dammet och gaserna fångad inom.
Halley's Comet senast besökte vårt grannskap
tillbaka 1986.
Och om du är det ser detta 2061,
då vet du att den är tillbaka.
Må du känna underverket av alla dessa
vem kom före dig...
och inget av rädslan.
Newtons lagar gjorde det möjligt för Edmond Halley
att se omkring 50 år in i framtiden
och förutsäga beteendet av en enda komet.
Forskare har använt dessa lagar sedan dess,
öppnar vägen till månen
och till och med bortom vårt solsystem.
Babyn i korgen lär sig gå...
och att känna till kosmos.
Vilket ger mig
till en sista profetia.
Använder inget mer än Newtons gravitationslagar,
vi astronomer kan med säkerhet förutse
att flera miljarder år från nu,
vår hemgalax, Vintergatan,
kommer att smälta samman med vårt grannland galaxen Andromeda.
Eftersom avstånden mellan stjärnorna
är så bra jämfört med deras storlekar,
få om några stjärnor i någondera galaxen kommer faktiskt att kollidera.
Allt liv på världarna av den långt borta framtiden
borde vara säkra, men de skulle bjudas på en fantastisk,
miljard år lång ljusshow...
en dans av en halv biljon stjärnor...
till musik som hördes först på en liten värld
av en man som hade men en sann vän.